Endast en varelse har ristat ett liv för sig själv i varje livsmiljö på jorden.
Den varelsen är vi.
Över hela världen använder vi ännu vår fyndighet för att överleva i vildmarken-
-långt från städernas ljus, ansikte mot ansikte med den råa naturen.
Det här är "Human Planet."
Text: SSG - SweSUB Group © Aquarius och Incubator
www.SweSUB.nu - Texter för naturen
Öknar är de varmaste och torraste platserna på jorden.
De täcker en tredjedel av fastlandet.
I vissa regnar det aldrig.
Vi kan överleva två månader utan mat...
...men endast några dagar utan vatten.
Som barn tillbringar vi nio månader omgiven av vätska i livmodern.
Men födseln driver oss ur denna lyxiga värld av vatten.
Nu och framöver, alla barns liv i öknen avgörs av sökandet efter vatten.
Men på något sätt överlever otroliga 300 miljoner människor här.
Det här är deras enastående berättelser.
ÖKNAR LIVET I VÄRMEN
Sahara är den största öknen på jorden.
Den är lika stor som USA-
-och den kan skapa de mäktigaste sandstormar på planeten.
Våldsamma vindar piskar upp miljarder små sandkorn till massiva väggar...
...som når mer än 5 000 meter upp. Tio gånger högre än Empire State Building.
Täcker områden lika stort som Storbritannien.
Kämpandes genom den här sandstormen i Mali är 16-åriga Mamadou.
Han lämnade hemmet för tre dagar sedan för att hitta vatten till sina kor.
Korna är mitt liv. De föder min familj.
Om jag inte hittar vatten kommer mina kor att dö.
Det är ett enormt ansvar för en tonåring.
Han måste uthärda öknens vrede ensam-
-men det ligger en ännu större utmaning framöver.
Han tävlar mot det största levande djuret på land... Afrikanska elefanter.
De är också i stort behov av vatten eftersom Mali är uttorkat.
Det är 40 grader varmt. Det flesta vattenhålen är redan torra.
Endast en plats de kommande 80 km kommer fortfarande att ha vatten...
...sjön Banzena.
Och det är dit de är på väg.
Jag måste ta mig till sjön före elefanterna.
Om de kommer först blir det bara lera kvar.
Om Mamadou håller ett högt tempo så kommer han fram till sjön på morgonen.
Men bara 50 kilometer bakom honom är de största nomaderna i öknen.
Den äldsta elefanten leder hjorden, den följer en inlärd karta-
-över alla vattenhål som finns i ett område på tiotusentals kvadratkilometer.
Akacieträd ger dem energi för att gå. Men de kan inte vila alls.
För Mamadou innebär skymningen att han inte har nåt annat val än att stanna.
Att möta elefanter i mörkret kan vara dödligt.
En snabb frukost är den lilla mjölken som Mamadou kan få av sina kor.
Det håller honom från att torka ut.
Men han måste ge sig iväg.
Elefanterna har vandrat hela natten.
Äntligen ser Mamadou målet.
Men han får besvär. Elefanterna har inte bara hunnit till sjön först-
-de blockerar även tillgången till vattnet.
Mamadou vet att elefanterna kan anfalla-
-så han är noga med att inte komma för nära.
Läget är spänt medan han funderar på hur han ska komma emellan.
Plötsligt anfaller en elefant hans kor.
Mamadou slår tillbaka. Beväpnad med käppar är det en kamp-
-mellan David och Goliat.
Mamadous mod har lyckats få bort över 50 elefanter.
Lyckligtvis så är såna här konflikter mycket sällsynta.
Törsten får elefanterna att bli arga, precis som vi.
Slutligen föser Mamadou ner boskapen mot det livgivande vattnet.
Elefanterna vandrar iväg och hittar sin egen del av sjön.
Till slut har de också en möjlighet att dricka...
...och även leka.
Det kommer att ta två månader innan regnet fyller vattenhålen-
-så Mamadous kamp fortsätter.
Men i en del av öknen-
-leder den minskande vattentillgången till en förvånande möjlighet.
Hundratals kilometer bort längs Bandiagara-sluttningen-
-har den påfrestande värmen torkat ut floderna i Dogon-området.
Och lämnat endast pölar fyllda med strandsatta fiskar.
Befolkningen väljer det här tillfället till en fiskefestival i öknen.
Tusentals medtävlare kommer till sjön Antogo-
-inklusive Dialo som har kommit hit i 30 år.
Det är hedrande att fånga en fisk.
Alla här vill ha fisk så det är stor konkurrens.
Jag kämpar för att få en eller två, men det finns inga garantier.
Jag blir jätteglad om jag får det.
Alla andra dagar är fiske strikt förbjudet i det heliga vattnet.
På det här sättet skyddar de äldre en viktig matreserv-
-en bra bit in på torrperioden.
Men idag har de chans att fånga en symbolisk måltid.
Strandkanterna fylls upp snabbt.
Stämningen är spänd.
Dialo har hittat en bra plats.
Men nu måste han vänta eftersom Antogo har sina egna oskrivna regler.
Ceremonins ledare ber en bön för att jaga bort onda andar.
Han bär en fiskfälla som anses skydda orden som sägs.
Det här är Dialos enda chans på ett år.
Fritt fram för alla blir snabbt en fiskeyra.
De sticker ner sina korgar för att fånga fisken.
Dialo har fångat en, men det finns inte tid för artigheter.
Det här är mitt utrymme!
Efter bara 15 minuter så finns det ingenting kvar och kaoset avtar.
Dialo har varit framgångsrik, men är utmattad.
Tillbaka hemma blir hans fångst en sista festmåltid för familjen-
-så att de kan överleva de sista dagarna av torrperioden.
När man fångar en fisk känner man sig lycklig.
Lyckan ler åt hela familjen.
Långt öster om Bandiagara-
-krävs det en enorm navigerings- skicklighet bara för att finna vatten.
De här Tubu-kvinnorna måste korsa Saharas stora sandhav-
-för att hitta en liten brunn, bara en kvadratmeter stor.
Det innebär skillnaden mellan liv och död.
De kallar den här platsen för "Tenere" - landet av ingenting.
Den är enformig, stekhet och oberäknelig.
Foni är en Tubu-kvinna som kan hitta till vattnet utan karta eller kompass.
Jag har rest dit ända sen jag var liten. Det är den jobbigaste resan i världen.
Hon har med sin dotter Shede som bara är tio år gammal.
Brunnen som de letar efter är fortfarande tre dagars färd bort.
Det här är den jobbigaste resa de nånsin kommer att göra tillsammans.
Två stycken dog när de missade brunnen.
Vi ber Gud att skydda oss.
De åtar sig den här farofyllda resan för mat.
De måste ta sig 240 kilometer bara för att komma till marknaden.
Byta kameler mot proviant som räcker i sex månader.
Den här karavanen består endast av kvinnor och barn, eftersom i Tubu-
-är det kvinnorna som är de bästa navigatörerna.
För ett otränat öga är en dyn bara en dyn.
Men Foni ser vilken man kan lita på där ingenting står stilla.
Mindre dyner byter utseende, rör sig med vinden, vilket gör dem opålitliga.
Men större dyner, över 60 meter höga, är stabilare och är vägvisare.
Under tusentals år har ökenvindar blåst sanddyner till långa parallella åsar...
...de enda landmärkena för resenärerna.
Solen och åsarnas linjer visar åt vilket håll de ska.
Sen räknar de varje ås för att veta hur långt de har gått.
De har gått tio timmar i solgasset. De måste vila.
De gör sitt läger av ett enda lakan och ransonerar vattnet.
Kamelernas vatten blandas med havre, medan kvinnorna dricker sött te.
- Hur långt har vi kommit idag, Foni? - Vi har passerat 33 dyner.
Jo. Jag har räknat dem på fingrarna.
De stiger upp tidigt, innan solen blir för varm.
Vattnet räcker bara tills de kommer till brunnen, så tempot är avgörande.
Den här expertkunskapen om öknen försvinner fort.
Idag är det bara några hundra Tubu-kvinnor som har den.
Genom att lära Shede kan hon hålla den vid liv en generation till.
Shede, för att nå brunnen så måste du gå över åtta åsar.
När du kommer till den nionde så ser du en buske.
Brunnen är bakom den tionde åsen.
När mörkret faller undervisar Foni Shede hur man tyder natthimlen.
Se, där är polstjärnan. Om den är bakom oss hittar vi alltid brunnen.
Åtminstone nu så vet de att de är på rätt väg.
Det är tredje dagen. Idag måste de hitta brunnen.
Medan de packar ihop beslutar Foni att Shede är redo att ta över.
Men brunnen är så dold att även om hon bara är några hundra meter ifrån-
-så kan hon missa den.
Hon tar dem i rätt riktning, riktar in sig mellan åsarna framöver-
-och soluppgången i öst.
För vissa barn i Shedes ålder, är hitta till skolan en utmaning nog.
Men Shede måste hitta tre mil över de ödsligaste landskapen på jorden.
Jag hade varit rädd om jag var ensam.
Men med sin mors ledord ekande i huvudet går hon framåt.
Efter tolv ansträngande timmar syns äntligen den tionde åsen.
Den ensamma busken markerar brunnens dal.
Där är den!
Brunnen!
Shede har hittat den enda brunnen på 80 kilometers avstånd.
Hon har gjort sin mamma stolt.
Äntligen kan Shede ge kamelerna vatten.
När de har släckt sin törst tvättar hon bort tre dagar av damm.
Nu klarar de att ta sig till marknaden-
-men de har fortfarande flera veckor kvar innan deras resa är över.
Alla öknar är inte stekheta.
Gobi i Mongoliet är en öken av ytterligheter.
Den ligger långt norr om ekvatorn och växlar mellan stekhet och iskall.
Det är februari, minus 20 grader-
-och de få brunnar som människorna har är frusna.
Men fantastiskt, här uppenbarar vatten sig som snö.
Snön faller inte här. Den har blåst över 3 000 kilometer från Sibirien.
Och de här bittra vindarna innebär att den aldrig lägger sig länge.
Så Ganbold och hans tvåpuckliga kameler-
-måste ta sig mot bergen där den lägger sig.
Den här sällsynta snön är en livlina.
Snön är som vår familj, den ger vatten till vår hjord.
Den är så viktig att han och hans familj har slagit läger vid bergsfoten.
Men han tar en risk.
Hans hjord, däribland dräktiga honor, är nu i ett glupskt rovdjurs jaktmarker.
Och de tycker om nyfödda kameler.
Vi kan inte låta kamelerna äta snö länge.
Det finns vargar som bevakar oss.
Vargarna i Gobiöknen vandrar tusentals kilometer.
Deras luktsinne hjälper dem att följa hjorden på avstånd.
Om Ganbold inte vaktar kommer de att gå till angrepp.
Han återvänder till lägret och får höra att hans son har avbrutit en vargattack.
Ett får har dödats.
Vargar är väldigt glupska.
Har de väl anfallit en gång kommer de tillbaka.
När skymningen kommer, byggs en iskall dammstorm upp.
I det varma tältet är vargar det enda samtalsämnet.
När vargen tar kamelungar-
-dödar de dem med ett bett mot halsen.
Vargar jagar i dåligt väder.
Vid midnatt kollar Ganbold till sina dräktiga kameler en sista gång.
Jag kan bara se åtta av dem.
Plötsligt inser han att hans bästa hona saknas-
-men eftersom det är storm kan de inte leta förrän det blir ljust.
Gryning, nu ska de ta reda på vad som hänt henne och hennes ofödda kalv.
Vi ger oss av!
Oroa dig inte, vi hittar kamelen.
Ganbold samlar ihop sina vänner. Det är en kamp mellan dem och vargarna.
De hittar spår.
En varg har passerat här.
Ganbold tar sig till den högsta åsen, och uppdragets storlek blir tydligt.
Vargen vet vilka som är starka och vilka som är svaga.
- Fler färska spår. - Varg!
- Jag fick inget sikte. - Det var väldigt nära.
Jag önskar att vi kunde fånga den.
De har följt efter fienden, men är kamelen i närheten?
Äntligen ser de en skepnad.
Ganbolds älskade kamel är vid liv. Och hon har kalvat.
Men kalven rör sig inte.
Till hans stora lättnad andas kalven.
Alla kommer att bli stolta över kalven.
Den kommer inte att resa sig upp.
Bara några timmar gammal är kalven för svag för att gå tillbaka till lägret.
Så Ganbold ger den skjuts.
Hans ena son hjälper till och de andra träffar det senaste tillskottet.
Ganbold tackar för sin goda tur.
Till skillnad mot Gobi så finns det några öknar där vatten aldrig existerar.
I den chilenska Atacamaöknen är några områden lika ödsliga som ytan på Mars.
Det här är den torraste platsen på jorden.
Här har folket inspirerats av naturen för att frammana vatten ur luften.
Kaktusblommor är mat för guanaco, de vilda kamelerna i Sydamerika.
Men kaktusarna är också källan till deras vattenförsörjning.
De är täckta av en pälslik lav som fångar fukt i luften.
Orlando har hämtat inspiration från kaktusarnas naturliga lösning.
Med sina vänner sätter han upp ett sex meter högt nät.
Dra hårdare, Charlie!
Nätmaskorna är utformade att efterlikna lavarnas hår-
-eftersom på den här kustremsan har de en livlina för fukt...
...Stilla havet.
Här kyler kalla havsströmmar ner den heta ökenluften och skapar enorma dimhöljen.
Dimman sugs in mot land...
...och sveper över kaktusarna...
...och även Orlandos nät.
När dimman träffar kaktusarna så kondenseras den på lavarnas hår-
-vilket fångar det värdefulla vattnet.
På nolltid är kaktusarna våta av dagg.
På näten gör dimman exakt likadant.
Droppe för droppe avleds det här mirakelvattnet till en reservoar.
När folk ser oss gå upp till berget-
-varje dag för att fånga vatten tycker de att vi är tokiga.
Titta Charlie, vi har mycket vatten.
Varje dag producerar de här magiska näten nästan 500 liter vatten...
...vilket låter Orlando driva upp ett fåtal växter i sanden.
Men han har större idéer.
Min dröm är att förse vårt samhälle med vatten från himlen.
Det här är bara den senaste innovationen i strävan att finna vatten i öknen.
Runt om i världen är tecken etsade i landskapet.
Ärr visar var vatten brukade flöda.
För 7 000 år sen bestod Sahara av ett nätverk av floder och sjöar-
-som försvann när det blev till öken.
Men i det här nu karga landet kvarstår en del av det här vattnet-
-djupt nere i bergen under jorden.
I Ba'amar, centrala Algeriet-
-är deras enastående skicklighet att tappa det urgamla vattnet.
Men man måste veta hur man tyglar det.
Mafourdi är 70 år gammal och engagerad för ett liv i öknen.
Vi ber till Gud om hjälp till vårt arbete.
Varje morgon efter bönen beger sig männen iväg för att hitta vatten.
Med envis hängivenhet och mycket enkla verktyg har de grävt en brunn.
Det har tagit dem sex månader att mejsla ut ett schakt genom berget.
Först nu är de redo för deras farligaste uppdrag.
Som den äldsta och mest erfarna klättrar Mafourdi ner ensam.
Det är en nio meters lodrät nedstigning.
På bottnen finns knädjupt vatten i handgrävna gångar.
Mafourdi vet att det är viktigt att vattnet rör på sig.
Många män har blivit begravda här när väggarna har rasat in.
Vattnet sipprar från bergen.
Mafourdi har befriat det från berget. Det här uråldriga vattnet...
...är allt som är kvar av floderna som brukade rinna på markytan.
Brunnen betyder liv för oss.
Livet från det här vattnet är rent.
Men en brunn räcker inte.
Tricket är att koppla ihop brunnar så de skapar en undervattenskanal.
Mafourdis granne, Abdullah, har också grävt en brunn de senaste sex månaderna.
Idag ska tunnlarna förenas.
Kan du höra mig? Vi närmar oss.
- Kan du höra mig? - Ja!
Men Abdullah måste lämna Mafourdi.
Att förena tunnlarna är den farligaste delen.
Dra upp.
Nio meter sten kan rasa när som helst. Det skulle krossa Mafourdi.
På markytan ber Abdullah för Mafourdi.
Låt Gud hjälpa honom. Skydda honom.
Försonas med profeten Mohammed.
Tillsist är Mafourdi igenom. Men kommer väggarna att hålla?
Välkommen tillbaka. Må Gud välsigna dig.
Den är ihopkopplad med... Allt ser bra ut nu.
Den här nya kanalen är en del av ett mycket större system.
Varje generation de senaste 700 åren har grävt och kopplat ihop brunnar.
Det finns över 800 brunnar här nu-
-som kanaliserar vattnet 60 kilometer under öknen.
Gångarna är gjorda så att vattnet ständigt rinner neråt.
När det når ytan, delas det upp-
-för att bistå en by som aldrig skulle existera annars.
Mafourdi har skapat en oas där han odlar dadelpalmer.
Det lockar dit överraskande besökare.
Trädgården gör mig glad. Den får mig att arbeta hårt.
När man har permanenta vattentillgångar, finns inga begränsningar.
Staten Nevada i USA...
Las Vegas driver ökenlevene till det extrema.
Det är en av de snabbast växande städerna i USA-
-och använder mer vatten per person än nån annanstans i världen.
Är det här en dröm, eller en hägring?
Världens öknar är nedskräpade med ruiner av civilisationer-
-där vattnet tog slut.
Petra i Jordanien var en uråldrig stad som en gång hade ett akveduktsystem-
-som levererade 40 miljoner liter vatten per dag till 20 000 människor.
För de flesta ökenborna kretsar livet kring det ynkliga regnet.
Bara med regn kan de hoppas att överleva nästkommande varma år.
Men i Mali, är ökenregn allt annat än pålitligt.
Vissa år lyser de med sin frånvaro.
Men kommer de, vet byborna att det blir våldsamt-
-så de måste göra sina spannmålsmagasin vattentäta.
Före regnet kommer sandstormar-
-så nu blickar människor mot skyn och väntar på en rasande vägg av damm.
50 kilometer bred, och rör sig så fort som 100 kilometer i timmen-
-slukar sandstormen byn på några få minuter.
Men människor vet att det här mörkret är ett gott tecken.
Äntligen regnar det. 15 centimeter faller på 20 minuter-
-och förvandlar öknen till ett nätverk av strömmar.
Efter ett års väntan kan de äntligen glädjas.
I öknar över hela världen förändrar regnet landskapet.
Det här är stunden när livet inte behöver sträva efter vatten.
Det här är chansen för Wodaabe- folket i Nigeria att visa sin kärlek.
När det regnat tillräckligt, kan de överge sina isolerade liv.
Det finns tillräckligt med mat och vatten att förse några hundra Wodaabe-
-som samlas för en av de mest speciella sammankomster-
-av fertilitet och att flörta.
Här sitter Djao.
Han har gått 80 kilometer för att få delta i en tävling som kallas "Gerewol".
Det är en uppvaktningsdans för sex. Segrar han får han en ny älskare.
Man dansar för att få en älskare...
...även om det innebär att jag stjäl en annans fru.
Man kan gifta sig eller ha en kärleksaffär med henne.
Det är speciellt i år. Det är den första Gerewol efter sex års torka-
-så förväntningarna är höga.
Djao är redan gift och hans fru Tembe är också här.
Det är fullt av gifta par här.
Wodaabe-kulturen tillåter båda könen att bortse från sina äktenskapslöften.
Tembe har också en kärleksaffär på gång.
Jag har sett tre stycken män som jag gillar här.
Men hon vet att hennes make också är en bra fångst.
Djao ser bra ut, han är lång...
...och en bra sångare. Han har en snygg kropp.
Det var därför jag valde honom.
Men för den här tävlingen, är det kvinnorna som väljer-
-och förvånansvärt nog, männen som klär upp sig.
Djaos skönhet, dans och sång kommer att studeras noggrant.
Han ska snart visa vad han kan.
Jag sminkar mig för jag vill vinna en tjej.
Männen sminkar sig själva med färgad lera från öknen...
...med krossade, förkolnade ben av hägrar för deras svarta läppstift-
-och med parfymer från ökenplantor för att göra sig själva oemotståndliga.
Det är dags för Djao att möta musiken.
Männen iakttas noga av en självgod folkmassa.
Då några dansare är klara är det dags för Djao.
Han vill bli vald av de tre domarna för en natts passion.
Kvinnorna letar efter specifika saker. Han måste ha bra hållning, som en häger.
Han måste visa sina tänder, fladdra med läpparna och sjunga.
Han måste dansa och använda sina axlar för att behålla sin position.
Han är jättesnygg.
Nu är det upp till Djao.
Gör han bort sig, förlorar han vad han har väntat på i sju år.
Efter fem timmar, står han inför sanningens ögonblick.
De tre domarna ska välja vinnare.
Med en diskret gest väljer de sina drömmars man.
Men hon väljer inte Djao.
Det gör inte den andra heller...
...eller den tredje.
Djao har missat sin chans.
Hans ansträngning räckte inte för att vinna en älskare.
Det kommer att gå minst ett år innan han får chansen att dansa igen.
Tembe letar efter Djao.
Nya par umgås...
...men Djao och Tembe har åtminstone varandra.
Du älskar mig, det är därför du flätar mitt hår.
Männen och kvinnorna ger sig av, vissa med nya älskare, vissa med gamla-
-men alla har berörts av fruktbarheten och gemenskapen-
-innan de återvänder till den isolerade öknen.
Öknar är landskap med grym enkelhet.
De tillhandahåller så lite men kräver så mycket.
Med mod, uthållighet och intelligens...
...med hängivenhet och fyndighet...
...har människor i öknen hittat sätt att frammana liv från så lite vatten.
Mot alla odds, har de förvandlat ett liv av törst till en törst för liv.
Enda sättet att avslöja naturens sanna epos-
-av Tubu-kvinnornas öken- vandring var att filma från luften.
Det bästa verktyget var en Cinebulle - en varmluftsballong med en liten motor.
Men temperamentsfull teknologi och grälsjuka kameler-
-gjorde det här väldigt svårt.
Det tog tre dagar innan Toby Strong och manskapet kunde börja filma.
Det är svårt att köra i öknen. Terrängen ger oss svåra problem.
Vi fastnar hela tiden.
Alla måste hoppa ur och hjälpa till. Det är jobbigt, men öknen bestämmer.
Äntligen har de kommit fram och har börjat att sätta ihop Cinebulle.
Dany Cleyet-Marrel utformade den för att filma.
Med en liten motor flyger den bäst i den svala morgonluften.
Det här blir första gången för mig. Jag har två vänner som varit uppe.
De första kolliderade med ett träd-
-och på andra flygturen tog motorn eld.
Vi ska nog ge oss av, jag har nog ljugit om min vikt-
-så han kanske behöver lite mer gas. Det blir en provflygning.
Men kamelerna har inte läst tidsschemat så de är inte här än.
Varje kväll släpps kamelerna för att leta reda på mat-
-så varje morgon tar det tid att samla ihop dem igen.
Vi måste ge oss av. Det blir för sent annars.
När kamelerna är klara ska Toby och Dany filma när kvinnorna lastar.
Men inspelningen går inget vidare.
Ballongen flög iväg...
...butangasen har kallnat under natten och lågan slocknade hela tiden.
De flög nästan på kvinnorna och kamelerna.
Ballongen studsade mot marken - tog av igen...
...och skrämde kamelerna. Det här var inget vi önskade direkt.
Lågan slocknade och vi landade nästan på kamelerna, Tubu-kvinnorna och barnen.
De blev livrädda. Jag också. Det var ingen perfekt start.
Efter några flygningar till är Toby medveten om vinden.
Det här är nästan som att styra en båt.
Vinden blåser i den riktningen, man kan inte åka mot vinden.
- Man får bara ett försök. - Vinden gör det besvärligt.
Kämpar vi för mycket mot vinden börjar motorn vibrera och skaka.
Jag är väldigt begränsad där.
Dany är enormt skicklig och grabbarna får kamelerna att gå åt rätt håll.
Det ligger mycket logistisk bakom.
I början hade vi problem med gasen, sen hade vi problem med vinden.
Men det kommer att gå bättre imorgon.
Dagen därpå, efter en tidig flygtur, stöter de på ett annat problem.
Tubu-kvinnorna väntar inte på att manskapet ska packa upp Cinebulle.
De har bara proviant för en normal resa genom öknen-
-så manskapet måste komma ikapp.
Var är våra 25 kameler? Vi tror att vi ska hitta dem, men...
Man tittar sig omkring men det är bara en massa sandvågor.
Vi åker runt och letar efter dem.
Goda nyheter, vi är på karavanvägen, den är lite som M6...
...och några få grupper av kameler är på väg hit.
De andra tror att de tillhör oss, verkligen bra nyheter.
Bra!
Toby och Dany ser äntligen möjligheten att få till bra bilder.
- Inte illa. - Det ser bra ut.
Jag tror att vi fick bra bilder.
I slutet flög vi högt upp, att få se hela öknen var enastående.
De har haft framgångar, men den största utmaningen är fortfarande kvar-
-att filma kvinnorna vid brunnen.
Men stjärnorna saknas.
Vi har använt vår strålkastare som en signaleld-
-för tre kvinnor och sex kameler kom inte till lägret ikväll.
Och i öknen är det lätt att gå vilse.
Det fungerade som tur var, alla är säkra.
Det är bara när solen är nere som Toby har tid med hushållsarbete.
Vi tog med oss väskor från England.
En väska dök inte upp och det var mina kläder.
Men jag var tvungen att åka hit så jag tvättar min tröja ganska ofta...
...i mitt vatten.
Inget går till spillo. Det här vattnet kommer att användas till te imorgon.
Nej, det kommer det inte.
Morgonen därpå är den viktigaste.
Kvinnorna ska komma till brunnen efter flera dagar ute i öknen.
Det är viktigt att Toby filmar när de anländer, men det uppstår problem.
Vi måste hitta brunnen...
...och sen köra hela vägen runt se det inte blir några däckspår.
Dany måste gissa hur vinden rör sig.
Att få till allting blir svårt, men vi har lyckats.
Alla är här, vi är klara. Vinden är perfekt. Dany är redo.
Kamelerna är cirka 45 minuter bort så det är riktigt frustrerande.
Nu är det helt perfekt. Inga kameler.
Kamelerna har sökt efter föda igen-
-men tillsist, när solen stiger, dyker de upp i horisonten.
Allting ser ut att flyta på. Kvinnorna och kamelerna är redo-
-och Toby kan röra sig runt dem tack vare att det är vindstilla-
-och lyckas fånga en magisk scen.
Då kvinnorna närmar sig staden Fachi i slutet av vandringen-
-kan alla äntligen slappna av, med problemen bakom sig.
Det var en bra flygtur. Bra ljus. Bra vindhastighet.
Jag trodde att vi landade tillräckligt långt bort från staden.
Men när jag blickar mot horisonten kan jag se hundratals fläckar-
-på väg hitåt. Vi har nog tre minuter innan de är här.
Dany är nog på väg att hindra folkmassan.
- Hur står det till? - Har du några presenter?
Nej, tyvärr.
Barnen måste vara uppjagade. Dany bjuder dem säkert på nåt.
Ett, två, tre...!
Manskapet har lyckats mot alla odds, och de envisa kamelerna.
Översättare: SSG - SweSUB Group © Aquarius och Incubator
www.SweSUB.nu - Texter för naturen